Rom år 44 f. Kr. Julius Cæsar har erobret den kendte verden.
Han myrdes af senatet og udnævner Octavius som arvetager.
- Begrav ham ved skarntyden. - Vi må suge giften ud.
Her er min fuldmagt. Han testamenterede den til mig.
Tyrannus opgav alt for mig. Sin familie og frihed.
- Og hvis jeg ikke var kommet? - Så havde han levet her som min søn
- Og valgt sin egen fremtid. - Sig ikke, jeg var her.
Octavius lever. Du har bragt alt i fare.
Først forsømmer De Deres pligt, og nu skal jeg svigte min.
- Tyrannus! - De leder efter mig.
- De dræber dig. - Ikke hvis De accepterer Deres navn.
Hent mig, når De bliver kejser.
Jeg henter dig.
Kom.
Når jeg vågner, tør jeg ikke bevæge mig eller tænke.
Rom står for fald.
Jeg kan ikke længere tyde tegnene.
Jeg har ført os ud i kaos. Jeg har svigtet alt, jeg holder af.
Templet, Rom, Octavius.
Cæsars drøm dør.
Hvordan vil historien dømme os-
- og hvem vil beskytte denne drøm?
Hvad vil du?
- Du må være sulten og træt. - Hvorfor er jeg her?
Jeg ved alt om din søn. Lad mig tale ud.
Det er ingen skam at give ham et bedre liv.
Tyrannus, du er et symbol.
Cæsar døde i dine arme.
- Vi to kan forene folket. - Jeg drømmer ikke om imperier.
Cæsar gav dig et træsværd og slavebandt dig med en ny ed.
Det gør jeg ikke.
En centurions udrustning.
Sådan kan en frigiven mand blive soldat og soldaten en adelsmand.
Hvorfor skal en fremmede opdrage din søn?
Kæmp i min hær, kæmp for min sag-
- og jeg giver dig jord og titel, som Cæsar lovede.
- Kæmpe for dig? - Er det vigtigt, hvad jeg vinder?
Dit valg er enkelt:
Døden...
...eller din søn.
Camane... Jeg skulle ikke have ladet hende gå.
Cicero hjælper os.
- Er I fra omegnen? - Min far har en gård her.
Vi er fætre.
I guder!
Lad være! Skoven er hjemsøgt af dyreånder.
Herfra til Ligurien.
Han kan have ret.
- Hallo! - Lad ham køre.
Det er Antonys soldater.
Hvilken ånd kan ramme en soldats hånd på 50 meters afstand?
- En god skytte. - Det var et overfald.
Udført af mænd, der trodser Antony. De kan hjælpe os.
Vi kan frygte guderne eller lytte til dem-
- for de taler via tegn, ofte som fodspor i sandet.
Få mestrer kunsten at se dem-
- og endnu færre har modet til at fremmane dem.
- Vi vil tale med Cicero. - Hvem kan jeg hilse fra?
Sig...
...at det er Cæsar.
Beklager forstyrrelsen, men jeg har brug for din hjælp.
Camane er taget af Antony. Du ved, hvad det betyder.
Antony har trodset min onkel og taget magten.
Folket mangler en stemme. Du må vende hjem til Rom.
Sig, at jeg lever og vil genvinde tronen.
Din ven står på mine brudeslør.
De ser måske små ud, men de er stærkere end alle andre planter.
De tror, at de er egetræer.
Men det er de ikke, og de bliver det aldrig.
Hvis vi overtaler et par senatorer fra nord, følger deres soldater med.
Du var min onkels ven. Vær nu min ven.
Ærterne er fine i år. Lilia laver mad til jer.
I kan overnatte her og rejse videre i morgen.
Flyt jer!
- Er der problemer? - Han slog en bannerfører.
Har en frigivet slået en officer i min legion?
Klæd ham af!
Lad det være en lærestreg for alle!
Så rækker det.
Jeg lader dig beholde hovedet, fordi du er Antonys kæledyr.
Rapax har hele den 9. legion under sin befaling.
Du har skaffet dig en mægtig fjende og vundet mændenes hengivenhed.
Jeg vil ikke tale om politik, hvis du ikke taler om havearbejde.
En af Antonys tropper er blevet overfaldet.
Angriberne efterlod dette tegn.
- Har du set det før? - Nej. Jeg har aldrig set det.
- Er du sikker på det? - Ja.
- Må jeg låne dit bibliotek? - Vær fornuftig og lad det ligge.
- Hvorfor? - Jeg ønsker ikke, der sker dig noget.
Marius' hærreform år 180.
Hver romersk legion fik et kendetegn.
Et dyrbart symbol.
Det var ikke en klo.
Den legendariske 3. legion, Cæsars bedste soldater.
Bueskytten Balthus og fægteren Saturnicus fra slaget ved Bibracte.
Mithridates mænd tvang legionen tilbage med spyd.
Cæsars bedste soldater begyndte at vakle.
De brød ud af flankerne, og nogle flygtede indtil...
...Cæsar tog teten ind i spydregnen.
Den 3. legion samlede kræfterne og indtog højen ved Bibracte.
Men Cæsar kunne ikke tilgive dem. Han decimerede legionen.
Hver tiende soldat blev henrettet af egne kammerater.
Brødre dræbte brødre.
Det nedbrød legionens moral, og snart begyndte soldaterne at desertere.
Den legendariske 3. legion forsvandt i Galliens dis.
Hvad er det?
Octavius?
De red af sted i al hast.
De dræber ham. Find min vogn.
- Vi er tæt på. - Hvordan ved du det? Octavius!
Hvad hedder du, dreng?
Gajus Octavius.
Da min onkel døde, arvede jeg hans navn og arv.
Mit navn er Cæsar.
- Han er kun en dreng. - Ligesom min bror, der blev myrdet.
- Han skal dø. - En forbandelse hviler over os.
Er vi ikke enige? Vi har ventet flere år på at få vores hævn.
Hvor er Maximus? Jeg er Marcus Cicero, tåber.
- De vil henrette Octavius. - Naturligvis.
Jeg kræver retfærdighed. Skær halsen over på ham.
- Som Cæsar gjorde mod min bror. - Han adlød ikke ordre.
Forsvarer du ham?
Hvor var du og dine bueskytter, Balthus?
Stop!
Maximus?
Han siger, at han er Marcus Cicero.
Romersk lov gælder ikke her, Cicero.
- Jeg taler på drengens vegne. - Lad ham tale for sig selv.
- Lad ham tigge om nåde. - Jeg tigger ikke.
Jeg nedgør heller ikke min onkels minde for at redde mit liv.
Jeg forstår jeres vrede, tro mig.
Cæsar var som en far for os alle. Han havde sine egne metoder.
Den dag på bakken i Bibracte-
- var I de mægtigste krigere i verdens bedste legion.
I forhindrede, at Mithridates erobrede Rom.
Den dag mistede I jeres brødre og jeres stolthed.
Men han risikerede at miste verden.
Jeg er lagt i lænker...
...men det er jer, der er fængslet...
...af et minde.
Følg mig ud af denne skov.
Tilslut jer min kamp mod Antony.
Lev op til legenden om den 3. legion en sidste gang.
Se, vor broder.
Hvis du hæver sværdet mod en officer igen, så henretter jeg dig.
Han havde dræbt drengen.
Jeg beundrer din loyalitet mod dine mænd, men loven skal følges.
- Hvis det var alt... - Bliv et øjeblik.
Vi har nyheder, Tyrannus.
Octavius er stadig i live.
Vi troede, at det ville glæde dig.
Sig hellere, at min hustru er i live...
...og min søn sover i sin egen seng. Det ville glæde mig.
Du har lidt.
Gang den smerte med hundredetusinde.
Det er borgerkrigen, som Octavius planlægger.
Jeg er ikke politiker.
Vi beder kun om din loyalitet.
Det var så enkelt før. Jeg dræbte dem, som man bad mig dræbe.
Og nu er det enkelt igen.
Du kan gå.
Tag af sted straks.
Knus Octavius, før pesten spreder sig.
Medborgere...
Konflikten har nået et kritisk punkt.
Cæsar har rejst sig fra asken og trodset historien.
Han støttes nu af den berømte 3. legion.
Overalt griber bønderne til våben, når de hører om Cæsars tilbagevenden.
Men Mark Antony, som frygter, at et inferno bryder ud-
- har samlet seks legioner.
I Rom har han stillet Cæsars tilhængere for retten-
- og dræbt modstanderne, der trodser ham.
I dette øjeblik samles hærene på slagmarken ved Mutina.
Octavius og 3. legion er omringet.
Deres skæbne hviler nu i gudernes hænder.
Bed for Roms søn i aften, kære venner.
Bed for os alle.
- Du ser godt ud. - Giv mig dit tilbud.
Jeg har intet ønske om at se romere dræbe romere i morgen.
Ikke engang illoyale soldater fortjener at dø pga. Din stolthed.
- Jeg bad ikke om denne arv. - Hvorfor er vi her så?
- Fordi Cæsar valgte mig. - Han nægtede at dele magten.
Nej, jeg var hans lærling. Det var hans vilje.
Cæsar var en erobrer, som elskede sine undersåtter-
- men han kendte dem ikke. Han kunne ikke blive en af dem.
Hvad kan du tilbyde dem? En forkælet adelsmands søns visdom?
Du har ret. Jeg er forkælet.
Men jeg stod blandt pøblen, da Cæsars lig blev brændt.
En slave fra Arkhams fængsel. En forvist soldat, der ville forsones.
Og jeg er en søn...
...som har fundet sin rigtige far på denne rejse.
Jeg er Rom, og jeg vil give folket landet, som de fortjener.
Du er en drømmer, og du skal dø på slagmarken i morgen.
Din drøm vil dø med dig.
Jeg har hidtil ikke haft Cæsars blod på hænderne-
- og ønsker det heller ikke.
Derfor foreslår jeg, at du går i eksil-
- sammen med din lille vestalinde.
- Stop! - Du er ej værdig til at nævne hende.
Hør godt efter, Octavius.
Politisk død gør mindre ondt end en rigtig død.
Jeg afviser dit tilbud.
- Ved daggry? - Ja.
Cæsar... Soldaterne spørger efter Dem.
- Har jeg sendt dem alle i døden? - Vi har stadig en chance.
Agrippa...
Hent min kappe og gør min hest klar.
- Hvad skal De? - Gør bare som jeg siger.
Vesta, beskyt ham i aften.
Jeg kan kun ofre mig selv.
Svarer de?
Dine guder?
- Du er her. - Altid.
De sagde, at du var i Mutina med Antony.
Det er jeg. Jeg afslog hans tilbud om overgivelse.
Da vidste jeg hvorfor, men nu er jeg ikke så sikker længere.
Skal jeg dø i morgen, så vil jeg helst være her hos dig nu.
- Og jeg hos dig. - Du lider for min skyld.
- Nej. - Jo. Alle har lidt for min skyld.
Jeg bestemmer over min egen sjæl.
Og jeg har valgt at give den til dig.
Antony foreslog, jeg skulle gå i eksil med dig.
- Endnu en af hans løgne. - Ja, men det fik mig til at tænke.
Hvis jeg ikke var Cæsar, men bare mig selv...
Nu er det vores drøm.
Hvis alt var anderledes, ville jeg tage dig med til havet-
- hvor der var varmt og trygt-
- og spørge, om du vil dele livet med mig.
Så ville jeg svare: "Ja, af hele mit hjerte."
- Jeg kan ikke spille med længere. - Nej, det er intet spil.
Hvis jeg frigav dig fra løftet, du gav mig den aften-
- ville du så gå? Ville du det?
Du bad mig komme, efter jeg blev kejser.
Nu er jeg her.
Jeg kan ikke forlade mine mænd.
- Det ved jeg godt. - Alt bliver godt igen.
Vær ikke bange.
Jeg bliver hos dig i nat.
Hvis han ikke kommer, vil jeg tale til dem.
Jeg mødte en seer i morges, som spåede i kaninindvolde.
Han sagde, at Octavius og hans 3. legion-
- ville gå en blodig død i møde på slagmarken i dag.
Jeg sagde: "Det er umuligt, min ven."
"For jeg er allerede død."
"Og Cæsars 3. legion døde i Bibracte for 12 år siden."
"Så I kan ikke dræbe os, for vi er udødelige."
Derfor er Antony bange.
For han ved-
- at efter døden, er der ingen frygt.
I frygter kometen, for den varsler om undergang.
I tager fejl!
Den komet er min.
Den komet er vores.
Vi, ikke guderne, har valgt den komet og dette øjeblik-
- til at fortælle alle, at den fortabte legion har rejst sig-
- og Cæsar er vendt tilbage!
Hyld Cæsar, hyld Cæsar, hyld Cæsar...
- Skal jeg skåne Cæsar? - Nu skal vi ikke være så formelle.
Ser du ham, så dræb ham.
- Det var en kanin. - Hvor?
Jeg ser ingen.
Fremad!
Venstre flanke!
Octavius, de trænger igennem.
Hold stillingerne!
Hyld Cæsar.
Beskyt Octavius.
Lær ham at herske.
- Centurion! - Kæmp videre uden mig.
Jeg tjener ikke Antony længere.
Jeg vil dø sammen med Cæsar.
Jeg beder jer ikke om at følge mig. Med Antony vinder I.
Sejren er hans i dag, men gør mig en tjeneste.
Fortæl min søn...
...hvad jeg gjorde her.
Hvad venter vi på? For Tyrannus!
For Tyrannus!
Vi, der skal dø...
...saluterer dig.
Er du på vores side nu?
- Hvad sker der? - En legion har skiftet side.
Antonys soldater har sluttet sig til os.
Tak guderne.
Fortryder du?
Alle er ikke skabt til krig.
Det er du tydeligvis ikke.
Hvor er gladiatorerne, når man har brug for dem?
Cæsar krøb aldrig.
Du har muligvis taget din vestalindes mødom...
...men du får aldrig imperiet.
Hvad ville Cæsar gøre?
Dræb ham.
Hyld Cæsar, hyld Cæsar, hyld Cæsar...
Gør det.
Men det gør jeg ikke.
Vi kan få brug for ham.
Barn af Minerva og ildens vogtere.
På dig hviler nu en hellig pligt.
Du skal våge over ilden og Pallas Athena.
Når barmhjertigheden vælger at gribe ind på de fordømtes vegne.
For at ære denne pligt...
...skal du give dit liv til dette tempel...
...og sværge at forblive barnløs...
...og kysk så længe, du lever.
Jeg vil ikke spille dette spil.
Hvis du ikke holder løfterne, medfører det døden-
- og varsler om Roms fald.
Camane.
Deres højhed, Cæsar.
Jeg udnævner dig til ildens vogter...
...og matriark over Vestas orden.
Der findes ingen gladiatorgrave i Rom-
- og ingen fortegnelser over deres navn eller sejre.
Historien mindes herskerne og ikke slaverne.
Navnet Tyrannus af Rom vil langsomt blegne i tidens strøm.
Kun guderne vil vide, at han sad hos den døende Cæsar-
- og lovede at beskytte drengen, som blev en gud.
Oversættelse: Maia Bjørnmose www.primetext.tv